Раменете ми се схванаха
от толкова много мислене.
Чувствам ги много тежки.
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО
От дълбините безмълвни
Колонените се пробуждат от съня си вековен.
Кръв поаленяла
храбреците да се надигнат призовава.
Ако наследената любов нарича се съдба,
тогава още една стъпка предприеми с искрящи от радост очи.
Мрака заблуди, в миг го избегни...
Острието отбегни, открий пролука и удар нанеси.
Изпитаната увереност пътя към бъдещето разкрива.
Като кървава стихия, нагорещена като камък окървавен,
съдбата е вписана в кръвта ти.
Надигат се у теб сега нестихващите връзки на честта.
Здраво ги грабни!
Глава 18 "ОТМЪЩЕНИЕТО НА ФОН СТРОХАЙМ"
Утро е. Сизър и Джо-Джо
трябва скоро да се върнат. - Г-жо Лиса Лиса,
коя блузка ще облечете? - Благодаря, Сузи Кю.
Бялата е хубава, но няма лошо от нещо цветно.
Оставям ти да решиш.
В такъв случай мисля бялата.
Но тази много ми харесва.
Дали Джо-Джо и Сизър са преминали последното си изпитание?
Поради някаква причина съм разтревожена. Имам лошо предчувствие.
Да, чисто бялата е най-добре!
Сузи Кю... Прати Сизър и Джо-Джо в стаята ми, когато се върнат.
Няма проблем.
Много ми харесват изчистените цветове.
Коя е по-хубава? Коя да избера?
Бялата! А, не... И тази е хубава.
Коя ли да е? - Нека да е цветната, Сузи.
Отличен избор, г-жо!
На масата оставям хавлията и блузката.
После ще изчистя стъклата от чашата. Внимавайте.
Благодаря.
Ей, Сузи Кю.
Защо пищиш така? Успокой се, глупачке!
Кой сте вие? Някой се е промъкнал на острова!
Тоя някой си има име! Аз съм, бе! Джоузеф Джостар!
Джо-Джо? Да бе!
Не те разпознах без маската. Мале как ми изкара акъла само!
Не си ли ми виждала лицето досега?
Та красавец ли съм?
Устата ти е странна.
Макар и странни, ако случайно се влюбим,
можеш да ги целуваш до безкрай!
На куково лято!
Има ли нещо? - Не, нищо.
А, да. Г-жа Лиса Лиса иска да отидеш в стаята й.
Но сега си взима вана, изчакай половин час.
Добре. И без това отивах там.
Разбрали са за Камъка. - Бижуто на г-жа Лиса Лиса ли?
Не го мисли. Не ти трябва да се забъркваш.
Слушай, Джо-Джо... - Какво?
Всъщност си доста сладък.
Странно. Раменете ми се отпуснаха.
ЕДИН ПРЪСТЕН Е ОТСТРАНЕН В 06:00 ЧАСА ДРУГИЯТ СЕ РАЗТВАРЯ СЛЕД 6 ДНИ
Новините, които имам, са важни,
а Лиса Лиса се къпе и трябва да изчакам половин час.
Щом трябва да чакам, ще чакам.
И най-доброто място за чакане е баш пред вратата на Лиса Лиса.
И какво съм виновен, ако случайно надзърна през ключалката?
Прелест!
Сузи Кю! Какво прави вътре?
Кога е влязла? Като фурия е.
Мислех, че е долу на доковете.
Каква е тая слуз на дръжката?
Сузи Кю, Джо-Джо и Сизър още ли не са се върнали?
Сузи?
Сузи! Къде си прибрала Червения камък?
Кой си ти и къде е Камъкът? - Какво става?
Има нещо вътре в Сузи!
Може и само мозък от мен да е останало,
но ви предизвиквам на последен двубой!
Камъкът отпътува с лодка
и аз ще ви попреча да тръгнете след нея!
Само през трупа ми ще я настигнете!
Жената, в която съм, е полужива.
Ще се наложи да я убиете, за да ме унищожите!
Ще можете ли? Стиска ли ви?
Ейсидиси! - Джо-Джо!
Не се предаваш, а, Ейсидиси?
Джо-Джо! - О, Сизър! Време беше.
Ти...
Значи си оцелял в битката с Ейсидиси?
Роден си под щастлива звезда.
Джо-Джо! Какво си сторил на учителя ни?
Успокой топката, тъпако. Недей се бърка.
Погледни Сузи! - Какво да я гледам?
Какво става? - Това е Ейсидиси.
Мозъкът и кръвоносните му съдове са превзели тялото й!
Помогни ми, Сизър!
Моля те! Всички ме тормозят...
Но ти няма да го направиш, нали, Сизър?
Не се връзвай. Не говори тя, а Ейсидиси.
Сизър, Камъкът е на пощенска лодка.
Остави Ейсидиси на нас, а ти тръгни след лодката.
Качат ли Камъка на влак във Венеция,
кой знае в кой край на света ще отиде.
Никъде не отиваш!
Първо мен трябва да убиете, дръвници!
Мъжки глас! Кръвоносните му съдове я контролират отвътре!
Елате ми! Хайде! Убийте ме с вашия хамон!
Лесно ще ме унищожите в сегашното ми състояние!
Но нали знаете, че сърцето на момичето няма да издържи на удара от хамон!
Ще можете ли да убиете това невинно момиченце?
Ако мислите, че сте способни на това, по-скоро ме убивайте, глупаци!
Абе!
Не съм от мекушавите, Ейсидиси! Един женски живот е нищо
в сравнение със съдбата на целия свят.
Мисля, че жертвата е справедлива.
Сериозен ли си, Джо-Джо?
Лека ти пръст, Ейсидиси!
Не! - Джо-Джо!
Наистина ще ти смажа тиквата, бе!
Не мога да я фрасна, бе, мама му стара!
Мръсник! Мислех, че ще изскочи от тялото й, а дори не трепна!
Спести ми евтините номера. Знам, че не ти стиска да я убиеш.
Камъкът, навярно, вече е пристигнал на основния остров.
Закъсняхте. А сега...
Какво прави пък сега на Сузи?
Спри, Ейсидиси! - Сега ще гръмна тялото на момичето
и ще ви залея с гореща като лава кръв!
Кръвта му е вряла!
Тялото на Сузи се разпада!
Скоро не само Сузи ще е в беда, а всички ние!
Нямаме избор. Джо-Джо, използвай хамон върху Сузи!
Мамка му! Не ме карай за такива неща!
Още сънувам кошмари как отсякох крака на фон Строхайм!
Трябва ни план!
Аз ще го направя.
Не, учителю! Нека да съм аз.
Почакай! Сетих се нещо!
Припомни си какво направи при изпитаниeто с колоната!
Ще го опитаме, макар и да е рисковано!
Заедно с тебе правим два вида хамон!
Два вида?
Разбирам. Може и да стане.
Схвана ли?
Джо-Джо! Сизър! - Разбрах те.
Джо-Джо, дишай с мен.
Хайде!
Джо-Джо създава положителна хамон вълна,
а Сизър фокусира негативен хамон върху сърцето на Сузи!
Така крайната разлика на силите е нулева!
Накарахте го да излезе.
Джо-Джо! - Не. Няма страшно.
Слънцето ще го изпепели.
Истинско нищожество... Да се крие в тялото на момиче.
Погрешно си разбрал, Сизър.
След битката ни вече го разбирам.
Той захвърли гордостта си,
за да достави Камъка на другарите си.
В продължение на хиляди години е живял живота си открай докрай.
За добро или лошо, аз уважавам живота му.
Джо-Джо...
Сузи Кю,
докато Ейсидиси те е контролирал, трябва да си била в полусъзнание.
Отговори ми. За къде пътува Камъка?
За Швейцария... Санкт Мориц.
Пакет.
Плик с герба на г-жа Лиса Лиса. Адресиран е до...
Швейцария? Карс и Уам там ли са?
Разбрах, че товарен влак за там е тръгнал преди 10 мин.
Камъкът трябва да е на този влак!
И ние трябва да го изпреварим до Санкт Мориц!
Ще трябва да използваме всички възможни методи,
за да попречим Камъкът да попадне в грешните ръце.
Може да се наложи да нарушим закона.
Възможно е някой от нас да загине. - Не и аз.
Сега няма да загубя за разлика от преди.
Ще ги изтрепя.
Сизър! - Дим да ни няма!
Ей, Сузи! Обърни се!
Довиждане засега, Сузи!
Но един ден ще се върна във Венеция!
Наистина? - Да.
А ти оздравей дотогава!
До скоро!
Джо-Джо, да се върнеш, чуваш ли?
Не нахалствай! Може и да си се сбръчкала цялата, ама ще се върна!
Глупчо такъв!
Скоро ще се върна.
САНКТ МОРИЦ, ШВЕЙЦАРИЯ
Карай като хората! К'во е станало с ръцете ти?
К'во му има на волана, бе?
Ейсидиси не се е обаждал.
Каза, че разбрал, че Камъкът бил във Венеция.
Да не би нещо да му се е случило?
Ей, Джо-Джо. Джо-Джо!
Джо-Джо, събуди се!
Какво? - Настигнахме влака, Джо-Джо!
На митницата са. - На няма почти и час сме до Мориц.
Радвам се, че го настигнахме. - Не се отпускай, Джо-Джо.
Просто си пестя силите, това е.
Хайде по-бързо да взимаме Камъка,
а после ще измислим план за битката с Уам.
Изчакай докато преминем границата.
Какво са се разсвирили?
Я по-тихо, бе! Просто ни задмини, щом толкова си се разбързал!
Германски войници!
Какво правят те на Швейцаро-италианската граница?
Виждам, че добре я караш. Колко си пораснал само, Джостар.
Моля?
Какво каза току-що? Я се върнете!
Кой си ти, бе? Не познавам никакви германци!
Погледнете към влака! - Гъмжи от войници...
Намерихме го, полковник!
Този герб... Това е пакетът! - Ясно какво има вътре!
Червения камък на Ейша! - Защо им е на германците?
Взимаме Камъка за проучването ни.
През изминалите три седмици ние ви наблюдавахме във Венеция.
Още откакто загубихме екипа си в Рим.
Видяхме тренировките ви, както и Ейсидиси.
Знаехме също, че сте тръгнали по петите на Камъка.
Отседнали сме в една хижа отсреща. Последвайте ни.
Искаме да ви попитаме за Камъка и Карс.
Нека си сътрудничим. Не е като да сме непознати, Джо-Джо.
Какви ги дрънкаш, тъпако? Не ми говори така приятелски!
Значи и немците са тук. - Учителю?
Нямаме друг избор. Поне Камъкът не е у Карс.
По това време Германия марширувала през Европа.
Искали да си гарантират, че властта им ще е дълготрайна.
А силата на маската и Червения камък
ще решат този им проблем.
Германците отчаяно се нуждаели от силата на безсмъртието, за да покорят света!
ПЕТ ЧАСА ПО-КЪСНО, 22:00 ЧАСА
Съдейки по топлината вътре, камината гори,
има четири лампи на стената, две на тавана.
Две на бюрото... Не, три.
Четири души стоят до стената.
Височината им отдясно наляво е 178, 174, 181 и 178 см.
Един стои до камината, висок е 183 см.
Общо петима мъже.
Един, двама...
Четирима, петима.
Карс, предполагам? Бърз си.
За едва няколко часа си разбрал за неуспеха на приятеля си,
научил си, че Камъкът е у нас и си дошъл да го вземеш.
А и това брутално, но добре изчислено нападение...
Хората ми нямаха време и да гъкнат.
Сигурен съм, че имаше петима души в стаята.
Защо не мога да усетя твоята телесна топлина?
Ало, швабите! Цял живот ли ще чакам кльопачка?
Карс!
Механична е! - Ти си...
Строхайм!
Следва продължение...
Превод: asimilator Редакция: pikapika3
Повторна редакция и оформление на текста: KoP3Le7o
Атакуваме веднага! - Адресиран е за онази сграда.
Това беше малко гадно от моя страна. - Немската наука е...
Няма машина, която да ме спре!
Глава 19 "Надпревара към пропастта"